![Таємничі бастарни: науковці відновили обличчя жінки, яка жила в 2 ст. до н.е. Таємничі бастарни: науковці відновили обличчя жінки, яка жила в 2 ст. до н.е.](/assets/cache_image/files/images/0/1/bastarny_751x391_c8c.webp.pagespeed.ce.Hdjp6CKz-m.webp)
Антропологи змогли відновити обличчя жінки зі змішаної кельто-скіфської групи бастарн. Знахідку було виявлено 2018 року. Поховання № 9, де були знайдені останки жінки, відноситься до II-І століття до н.е.
Для реконструкції обличчя вчені використали методи комп'ютерної томографії за допомогою 3D-моделювання.
Досі найзагадковішим народом південно-східної Європи вважаються бастарни, які мешкали тут від початку залізного віку.
Вперше згадуються в історичних джерелах у зв'язку з подіями 179 р. до н.е. як союзники Філіпа V Македонського у війні з Римом.
Водночас археологічні та нумізматичні дані вказують на те, що племена бастарнів досягли дельти Дунаю ще в другій половині 4 ст. до н.е. Про це говорить Лівій, однак свідчення римлянина (як й інших хроністів) не можна вважати верифікованими.
Очевидно тільки одне: бастарни протягом 500 років тримали в напрузі північні кордони "цивілізованого" Середземномор'я.
До пізньоримського періоду бастарни остаточно витіснили скіфів і влаштувалися в Дельті Дунаю. Там же кельти змішалися з місцевими племенами. Звідси коментар Тацита про "змішані шлюби надають їм певною мірою мерзенного вигляду сарматів" - Tac. Ger. 46.
Як насправді вони називали себе - ми не знаємо. Але ми вживаємо англійське слово, що означає "побічний, кровна суміш". Тож наше сприйняття тих подій за минулі 2000 років не особливо змінилося...
А ось Тацит бачив у них людей, "схожих на германців". Судячи з усього, це були кельти, які мігрували до південно-східної Європи і Малої Азії. В стародавніх джерелах ця група переселенців вважалась "найбільш схожою на германців".
Той самий Полібій (200-118 рр. до н.е.; XXIV 9,13) називав їх галатами, а Лівій (59 р. до н.е. - 17 р. н.е.) за їхніми звичаями і мовою зближував з кельтським плем'ям скордиски (Лівій 40:57).
Плутарх (46-120 рр. н.е.; Aem. 9.6) називає їх "галлами на Дунаї".
Після смерті царя Філіпа спільний похід македонців і бастарнів на Рим не відбувся. Варвари мігрувала до Фракії і оселилася в Дарданії; інша група прийшла на територію сучасної східної Болгарії в районі Добруджі, де заснувала власне королівство.
На початку 1 ст. н. е. Страбон (VII, 3: 2) писав про їхнє змішане походження: змішалися фракійці, сармати, кельтські племена...
Плем'я бастарнів зникає у 280 році, коли вони опинились в басейні Дніпра і, можливо, взяли участь в етногенезі східних слов'ян.
Не так давно вчені розповіли, як штучний інтелект знайшов 4 невідомих геогліфа в пустелі Наска.
Крім того, історики продовжують дискусію, з чого починається Стародавній Єгипет.
Коротко про Баальбек, найбільш загадковий археологічний об'єкт світу.